Starý poutník

Šel jsem loukou, myslím devět hodin bylo, v tu chvíli,

něco se přihodilo, nebyl to čert, ďábel ani duch snad,

přesto jsem věděl, že se mi do mysli vkrad.

Když jsem prošel loukou, na polní cestě stál, připadalo mi,

jako bych ho znal,

byl to starý muž, víc jak šedesát let mu mohlo být,

v tu chvíli nevěděl jsem, jestli mám odejít.

Nemluvil, jen tam tak tiše stál, do tváře jsem mu neviděl,

on se totiž smál,

smál se mně a celému světu lidí, že se za nás on i další stydí.

Pak otočil se, do lesa šel dál, s tou postavou už jsem se

víckrát neshledal...

Jaroslav Křížek

2. místo – Poezie do 23 let