Spojeni

Kámoško z lijáků

Má věrná společnice rozbahněných cest

Kolikrát šli jsme spolu do neznámých dálek

U ohně seděli jak u oltáře

A tiše modlili se k plamenům

Jsme světla majáků

Frivolní láskou necháme se plést

Co svedli jsme už za ta léta válek

Jak pergamen se kroutí naše tváře

Stále mě líbáš za krk k ramenům

Jsi děvka vojáků

A adresátka všech oplzlých gest

A já jen zjalovělý pisálek

Jsme srostlí ve švu, co se nepáře

Dva věčně odsouzení k řemenům

Jsme párem světáků

Já chodec a ty na zádech

A vždycky, když mi dojde dech

Dám si tě pod hlavu

A ty mi do ní zkoušíš vplést

Sny plné zázraků

Petr Doležal – Dollyk

3. místo – Poezie nad 23 let