Návraty

z nedokonalých rájů

Vysoko nad hlavami cáry mraků vlají

jak kouř ohně když kytary hrají

skalní stěny vylézají z boků údolí

bičuje je déšť a je to nebolí.

Pohory od bláta – divný ledna konec

jak konce pohádek jimž nezvoní zvonec

zmoklou hlavou vzpomenout teplé postele

a líně procourat zbytky neděle.

V kapse zvoní zbylých korun pár

v kalhotách jež vybělil slunce žár

stačí tak na lístek na poslední vlak

a pak už bude jedno   co   kdy   kde   jak

1. místo Poezie do 23 let Anastázie Nováková – Štázy (Sázava)