HYMNA

Jen z knihy chuť lesního háje neokusíš.

Pouze z příběhů potěšení toulek nenajdeš.

V náruč přírody se proto vydat musíš,

pokud to gró, co sídlí v srdci všech trampů,

doopravdy poznat chceš.

Jen z vyprávění sám se nezatouláš.

ve spletitých uličkách lučních plání neztratíš.

Sám se musíš mapy a kompasu chopit.

To v Tobě musí dřímat chtíč.

Jedině ze snů nespatříš pravou zeleň,

z představ a snění na Tebe nedolehne jiskrný třpyt hvězd.

Více, než jen z okna pohlédni do kraje.

Tam vítr, jako rozcestník ti udá nad tisícero vzácných cest.

Leda v obrazech se lze oddati snění,

ve skicách hlubinných vod a temných skal.

Jenomže kam se dál načtrtlý

poutník s kytarou svou ubíral?

Kam vedly jeho hbité kroky?

Pryč za rám plošného obrazu.

Zda stínily mu při cestě mohutné buky,

či se v čiré hladině vody těšil svému odrazu?

Sám musíš vyjít do přírody,

abys o ní snil, básnil a z ní i přežíval,

Nech svou loďku vést divokým zpěvem řeky,

ať smyje ten šedý městský žal.

Poezie do 23 let

1. místo – Viktorie Šebelíková