Existencia

Posúvala sa ku mne

ako frontálny systém,

najskôr pomaly,

potom náhlivo

a prezentovala všetko

čo som potreboval vedieť.

Že nemusím byť neviditeľný

a nechať cez seba

prechádzať cudzie ruky.

Že stačí len

rozšíriť zreničky po tme,

a zbadať rybu pod hladinou,

počúvať stromy a cítiť na tvári

pavúčiu slinu.

Že život je

tajomný a nezvratný

a tak veľmi prítomný.

Aké šialené je ho nechať

samovoľne plynúť.

Poezie nad 23 let

3. místo – Pavol Fekete – Asmar