Dvanásť hladných psov

Sám

bosý a prázdny

ako dvanásť hladných psov

ako koktavá jeseň

štrbavý vietor

Na kalendári deravá streda

A na druhom brehu

pozorujem

rozmazané tváre dávnych kamarátov

Tancujú

okolo nedopitých stolov

v jednosmernom spomalenom blate

v neutíchajúcom novembrovom daždi

Žijú lepkavým smiechom

Dýchajú ťažké vône večera & nešetria slovom

Nevedia, že:

už zajtra celý svet po stotisíci krát objaví nemý film

a Friga aj s mašinou vyhlásia za kráľa Majáles!

Zmĺknu

ako zomleté zrno v dlaniach

Sám

bosý a mokrý

ako dvanásť hladných psov

ako roztrhnutý tieň

vo svetle prechádzajúcich nočných vlakov

ako Robinson spomienok

Na vykoľajenom ostrove

uprostred počmáraných a rozmočených máp

Kľačím

pri ohni z vypálených zápaliek

a chytám mušky tepla

za vyťahané rukávy

Vzduch sa plní

hustnúcou tmou

neriedeným dymom

pachuťou pív a neznámych bylín

spevom smutných

Som

dvanásť hladných psov

2. místo Poezie Oldpsavci Peter Jokl – Joko