Čarování

Tomáš Dušek

Na čarování je nejzajímavější to, že nikdy dopředu nedokážete odhadnout výsledek.

A to, ani když jste zkušený čaroděj.

Já zkušený čaroděj nejsem. Přesto jsem přešel od drmolení zaklínadel z knih (např. Základové praktické magie) k poněkud složitějším rituálům.

Kdysi jsem se dozvěděl o zajímavém kouzlu.

Chcete vědět, jak budete vypadat ve stáří?

Potřebujete k tomu jen dvě věci. Zapálenou svíci a zrcadlo.

Stoupnete si zády k zrcadlu (procedura se odehrává ve tmě) před sebou máte mít zapálenou svíci přibližně ve výši očí.

Pak se prudce otočíte k zrcadlu. Na několik okamžiků byste měli spatřit svoji zestárlou tvář.

Bavil jsem se o možném vysvětlení.

Jeden rozumný člověk to vysvětlil tím, že v přítmí, se svící za zády a s oslněnýma očima vidíte v zrcadle svoji tvář s výraznějšími vráskami a stíny a to ve vás budí pocit, že vidíte člověka těsně před smrtí.

Budiž.

Kdo nic nezkusil, nic nezjistil.

Připravil jsem si zrcadlo. Na stůl jsem pro zvýšení autentičnosti dal sádrovou lebku a na ní vysokou svíci.

Zrcadlo jsem pověsil na trám, podpírající patro a připravil se.

Chvíli jsem zíral do svíce, pak jsem se prudce otočil.

V zrcadle jsem viděl svoji tvář a nad hlavou – svatozář.

Během několika setin vteřiny mi prolétlo hlavou.

Osvícený, vznešený, božský.

Pak se svatozář změnila v plameny.

Jak jsem prudce otočil hlavou, chytly mi vlasy od plamene svíčky. Uplácal jsem je okamžitě rukama. Naštěstí to šlo rychle, moje vlasová ozdoba tolik neutrpěla, moje ješitnost ano.

Nu, i mistr tesař se utne.

Pokud to někdo budete zkoušet, dejte mi prosím zprávu o výsledku.

Já už to opakovat nehodlám.

201106101307